FÖRORD
För att börja med, så vill jag tacka alla som ställt upp med fotografier och annan information. Även personalen på landsar~ kivet, lantmäteriet och muséet (bildarkivet) ska ihågkommas. Liksom min familj som har ställt upp, Jens Brönstad som har varit en otrolig hjälp och dessutom Björn Lekedal som har ställt upp med sin dator så jag fick göra registret. Tack allihop!
Som ni kommer att märka, är det ojämt med historia på olika
familjer, mycket beroende på, att det inte finns mycket tillgä
ngligt att finna om torparna.
Även släktingarna på norska sidan finns det inte mycket att läsa
om, tack vare att jag inte har haft möjlighet att resa till Tro
ndheim och göra efterforskningar.
På den norska sidan vill jag nämna Reidar Prestmo som delgav mig
släkten på Brita och Samuel Ridderberg och Nils Essings dotter
Agnes som flyttade till Norge. Han har gjort ett enastående arbe
te med dem som är mycket värdefulla.
Vill även reservera mig för eventuella fel som har kommit med och hoppas i så fall kunna rätta till dem i eventuella kommande böcker, som jag för min del hoppas ska bli av.
Om det blir av, kommer det att innehålla många emigranter som jag hoppas ska kunna spåra upp. En del har jag lyckats hitta och fått kontakt med, medan andra blir svårare. Men med lite tur och samarbete så bör det väl gå att hitta flera av dem. Likaså hoppas jag på att få lite mera historia både på de norska släktingarna och de amerikanska.
Ifej från mig

BRÄCKE TRYCKERI KB 1996

i

Måns Essing ‑ en hantlangare i karolinertiden En personhistorik om vår anfader.
Första gången västgöten Måns Essing omnämnes är är 1710 den 1 sept i rullorna för artillerifolket vid Bohus fästning. Han upptages som hantlangare av förstärkningsfolket under namnet Mäns Esunga, Wästg, född 1680, ogift, kan läsa, charge 1710. 1 Då hade han redan fått genomgå sitt militära elddop under Magnus Stenbocks ledning vid anfallet mot den danska invasionshären utanför Helsingborg den 28 februari där han även blev blesserad. 2
Den 10 sept 1713 är han kvar vid generalmönstringen, och antecknas då som Mäns Essunge. 3 Var han är följande år, är ej känt, i vart fall är han inte längre kvar tre år senare (10/12 1716) vid BohusAertilleri Stateri Stat. 4
Nästa gång han återfinnes är i generalmönsterrullan den 24 jan. 1717 och då förflyttad till artilleriets fältregemente vid Carlshamns Castell. Namnet anges felaktigt till Matz Essing. Det upplyses om att han år 1708 blev antagen till hantlangare och 1715 varit med vid belägringen i Stralsund samt 1716 transporterad till Skånska Fäldtstaten. Hans ålder är 33 år (således född först 1684), har tjänat 7 314 år, född i Wästergötland. Är gift. 5 Av de krigiska trapatserna är han "illa blesserad, och däraf blivit lahm i högra handen och armen." 6 När svenska hären gjorde sitt anfall mot Norge 1718, var Mäns Essing med. Detta framgår av ett domstolsprotokoll. 7
Han har ingått äktenskap med Catharina Reddes, och den 27 februari
1719 avlider hon och begravs i Bohus Slotts kyrkogård. 8
I rullorna för Artilleriregementets stat 1722 4:e Styckekompa‑
niet 5:e Korpralaskapet noteras hantlangare 71 Måns Essing som 37‑,2
år gammal, har 124 tjänsteår, kommen från Wästergötland och är 9 gift.
10 Han omplaceras som hantlangaren 63 och namnges felaktigt som Måns
Hessing. 11
Den 7 juni 1722 står han kommenderad till Waxholms Skanz och är o
färdig i höger hand. 12
Efter Karl XII:s död i Fredrikshald den 30 november 1718, sker
stora förändringar inom artilleriets organisation. Av generalmöns
terrullan för den I februari 1722 för 4:e Styckekompaniet och den
del av Artilleriregementet som står i beredskap att gå i fält, fram

2

går bl a hur skansarna i Jämtland skall besättas. Sålunda placeras
2 underofficerare och 6 hantlangare vid vardera Duved, Järpen, Frö
sön och Långä. 13
Bland dem som 31 juli 1722 fick kommendering till Duved var Måns Essing. Detta framgår av generalmönsterrullan 10 april 1724, där det sägs att han är 36 3/4 år gammal och varit i Kungl Maj:ts tjänst i 19 3/4 år. 14

Kommen till Duved lär han känna Agnis Nilsdotter. Ilon var född den 23 februari 1690 i Hambre i Åre förs, var ogift och hade två barn i åldern 11 och 4 är (Kierstin född den 25 augusti 1711 och Olof född den 2 mars 1718). Med henne får han ett barn, sonen Anders, som föds den 14 februari 1724 som oäkta. Denna begivenhet kom att få omedelbara följder och rättsligt ingripande vid tinget, som tog upp saken. Äktenskapets behörigheter hade åsidosatts och den världsliga makten å sin sida ingrep med snabbhet en månad senare.

I Undersåkers dombok för den 26 mars 1724. Af Länsman föreställtes Ilantlangaren av Jemtlands Artillerie stat vid Dufve Måns Essing och för detta förnedrande qvinns Agnis Nillsdåtter ifrån Dufve, hvilka efter egit till stående äro befundne hafva plägat lägermåhl med hvarandra, därom jämvähl barn lärer vittna.
Måns Essing tillstår det han häfdat Agnis Nillsdåtter och häfdat henne med det barn som hon in martjo 1724 framfödt, men angifver här hoos siälf att han förr och under häfdandet låvadt henne äktenskap, vill och nu taga henne till sin hustru.
Agnis Nillsdåtter anhåller och efter som de bägge åstunda hvarandra änskönt att Agnis för detta 2:e gånger är fallen uti lönskeläge. Essing angiver att han vähl varit gift för än han gick till Nårje åhr 1718, men så skall hustrun blevit död uti Wästergötland eller Bohuslän.
Resolution
Om något hinder skulle förekomma uti dessa Contrahenters uppsåth att
äkta varandra då hafva de att angifva sig uti Domkapitellet i Ilernö
sand och der afvakta utslag.15

Kyrkan släpper med detta inte fram de båda till äktenskap. Förhållandet med Måns' tidigare äktenskap måste klargöras. Det fullständiga klarläggandet sker ett år senare genom en framställning av Ilernösands domkapitels protokoll den 17 februari 1725 i saken.

3

Afgår bref till kyrckioherden i Kongelf H:r Anders Franchelius, med begäran han wille meddela Consistorio säker underrättelse om hantlangarens Mäns Esingz hustru Catharina Reddes år 1718 blifwit, efter hans föregifwande, död och begrafwen, emedan han nu i Jemteland will träda i ett annat ächtenskap."
Härnösands domkapitels konceptbok 1725 2613 upplyser om mottagen be‑
kråftelse:
"Till Pastor 11:r Nils Ähman.
Af hosgående copia så wähl av H:r Pastorns Anders Franchelii bref
under den 10 hujus, som Pastorns H:r Tolle Tollsonii attest af den
9 ejusdem, finner Eders Ährewördighet att handtlangarens Måns Esings
hustru Karin Reddes åhr 1719 i Herranom afsomnat och den 27 Februari
samma åhr i Bohuus slots kyrckiogård begrafwen, hwilcket wederböra
nde till underrättelse länder. Förb:r Ep.N.N.I.G.D.B.I.E.I.R."
Efter detta kan så vigsel ske men kommer till stånd först den 20 mars 1728.

Agnis Nilsdotters två barn före äktenskapet har lämnat följande spår i kyrk‑ och domböckerna: Födelsebok Åre församling: Den 25 augusti 1711 Döptes Kierstin af oäkta säng födder. Fadern Länsman Måns Randklef. Modern Agnis Nilsdotter i Ingland, födder den 23 ejusdem.
Dombok ur Undersåkers tingslag den 6/10 Juni A:32 Folia 260 Förestältes Kånan Agnis Nilsdotter från England att uppgiva Barnfaderen till det oäkta Flicke barn, som hon den 23 augusti innevarande ähr födt och för Pastor bekiänt Landsman i tingslaget Måns Ranklöf. Då hon och uppå tillhållan så uppger sig ingen annan hahr till Barnafader än Landsmannen Ranklöf att och med honom pläga kötts beblandelse uti Rylands gård uti huusbondfolkets giäste stuga mitt emot hvardagsstugan 3 veckor före juuhl om en afton hvilket Landsmannen förhållits, men han alldeles nekar vara fader till hennes barn med förebäran att hon väl har någon annan som hon inte ville utsäga, att Agnis vidare till hållits sanningen bekänna. Den hon på står sig intet kunna ifrångå nekar därtill att hafva beställt med någon annan utan allena Landsmannen vara fader.

Dombok ur Undersåkers tingslag den 22/27 februari 1718 A:I 39 fol.71 Emedan Landsman Måns Randklef icke kan bevisa hava mera betalt än de 4 DI Smnt i en Koo bestående uti Barnföda till Qvinnspersonen Agnis Nillsdotter från Möhrviken den han besåvit och rådt med barn då lik

4

väl barnet som lefver nu är på sitt 7 åhr, Fördenskull varder härmed Landsman pålagt att ovågerligen betala till Agnis Modern hvad som återstår för dessa 6 ähr, hvilket Rätten ej kan lägga ringare än till 12 Dl Smnt men för derefter kommande åhr till dess Barnet sielf kan sig föda förtiäna ålägga 3 Dl Smnt årligen.

Födelsebok Åre församling: Den 2 februari 1718 Folia 353 (ärende med arvsanspråk efter den synbarligen legitime barnafadern Olof Bängtsson):

Efter laga kraft vunden resolution den 15 oktober 1728 fordrade Hustrun Agnis Nilsdotter i Dufve av Olof Bängtsson i Äggen Sterbhus redo och richtighet på afledne Corporalen Hälländers och dess moder Qvarlåtenskap, att komma henne uti barn födet och som Olof Bängtssons efterleverska med mannen i hennes senare gifte Corporalen Mörling under förteckningar med Examinerade mätte tillstå'följande sorter, ett släde skrin, I par Herr‑skinnbyxor, 1 skinnfäll gammal, en gammal yxa, 1 sax, 3 st byttor hafva varit uti boet efter den döda och icke kunna giöres giltig reda för dem.
Därföre pålägges Olof Bängtsson i Äggen Sterbhus att genast tillställa Agnis Nilsdotter ifrån Dufve dee samma få göra som dee woro vid Halländarens och moderns dööd och där dee sådant icke gitta skylldiga att dem betala med 8 Dl Smnt och att svara uti för orsakad Rättegångs kostnad 8 Dl Kopparmynt.

Sista gången Måns Essing återfinnes i Kungl Maj:ts tjänst är i GMR 1724 10 April vid Dufve Skantz ~6 lian är då 36 3/4 år gammal, har varit i tjänst 19 3/4 år. Besättningen vid skansen består av en kapten, en styckjunkare, en konstapel och tre hantlangare. Mönstringen gjordes av Generalmajoren vid Jämtlands regemente Reinhold Henrik Horn. Han rapporterar i en särskild skrivelse till Krigskollegiet om tillståndet vid de jämtländska skansarna. Av de arton besättningsmännen hade alla utom en kommit från andra delar av Sverige vid kommenderingen år 1722. Deras utrustning var undermålig, mundering och gevär förslitet eller saknades. Tillståndet med mat, kläder och ved vid den yttersta av de svenska skansarna var eländigt. Översten anhåller ödmjukast om hjälp med åtgärder.
Åren går och 1733 den 14 juni får Mäns Essing Kungl Krigskollegiets avsked. Eftersom han i krigstjänsten blivit skadad, ägde han rätt till viss pension. När han några år senare ansökte hos Krigsmanhuskontoret om sådan uppgav han sina motiv. Han har varit vid artil

5

leriet i 28 år, har deltagit i " ... slaget vid Helsingborg och Stralsundska belägringen, blivit blässerad, är lam i högra handen, är nu gammal och utfattig. 17

Livsvillkoren i detta skede är säkerligen bekymmersamma. Makarna Mäns och Agnis är båda i 50‑års åldern och har att nu på bästa sätt ordna försörjningen för familjen med de tre gemensamma minderåriga barnen och Agnis son 15 år gamla Olof. Var den fortsatta bosättning sker kan inte utrönas, eftersom Åre församlings husförhörslängder börjar först 1765. Är 1738 är han antecknad för att ha fått underhåll. 18

Som gratialist fick han sitt underhåll i penningar. 19 Han finns med som sökande i förteckning på de gemena som till underhåll finns mest förtjänta. 2,0 Som sådan uppfördes han på namnrulla vid Jämtlands Dragonregemente för anmälda till underhålls undfående och "och med attester bevisat sig ännu vara behövande 6.24 Smt 1765 den 10 December." 21

Måns och Agnis är enligt husförhörslängd omkring 1755 inhyses i
Sölvsved, Kall förs, och åren omkring 1760 bor de 75 åriga makarna
hos svärsonen Samuel Ridderberg i Semlan, Mörsil förs. enligt hus
förhörslängden.
Den 3 maj 1767 dör i Kall den "Älderstegne Agnis Nilsdotter ifrån
Huså. Död av ålderdomsbräcklighet. Lefvat i 80‑'2 år."
Den 19 mars 1772 dör i Kall den "Ålderstegne mannen avskedade hant
langaren Måns Essing, som afled 19 mario af Ålderdom Bräckl Lefvat
stilla och i stor fattigdom 97‑2 år." Rätta åldern enligt de samstäm
miga militära uppgifterna torde vara 87 år.
Sista militära noteringen om gratialisten Måns Essing vid Jämtlands Regemente och Cavalleri compani är anteckning om död år 1771.

Västgöten Måns Essing kom i femtio är att bo i Jämtland och få många ättlingar efter sig. Men varifrån i Västergötland kom han? Uppenbarligen f~ån Essunga församling i sydvästra delen av landskapet. Tydliga bevis härför är den tidiga militära namngivningen. Kan man spåra några släktingar till honom där under 1600‑1700‑talen? Inte med säkerhet. Namnet Essing är ett tydligt soldatnamn, som under kortare eller längre tid bars av flera personer i Essunga och angränsande socknar. Släktskap dem emellan kan inte spåras. Följande namn förekommer i bouppteckningar, kyrkböcker (C eller F) och militära rullor.

6

Soldaten Anders Essing (1707‑1783) Essunga by Essunga förs. Dödbok Lekåsa C:3. Bouppteckning Barne Häradsrätt 1783:983
Jon Andersson Essing Vigsel i Essunga kyrka 4/1 1730. Lekåsa förs. C:3. Död 24/7 1730?

Rekryten vid Skånings Compani Anders Andersson Essing, Essunga Vigsel 29/6 1741. Lekåsa förs. C:3

Soldaten Hans Essing, Essunga, Vigsel 4/10 1722. Lekåsa förs. C:2
Dragonen Magnus Hansson Ässing född 1673 i Skeplanda förs. Vigsel 8/11 1721. Död 26/12 1734 Ryda förs. F:2.
Ryttaren Anders Nilsson Essing Hofmansgården, Naum, Soldat nr 86 vid Västgöta Regemente Barne kompani (21/11 1717 i Ryda förs‑1774) Barne Härads bouppteckning 1774:675.

Anders Essing, Hofmansgården, (1716‑1783) avliden ?/5 1783.Ryda förs. F:2.

Dragonen Anders Essing, Luttorp, Eggevena (1697‑). Soldat nr 15 vid Västgöta Regemente Barne kompani.
Dragonen Anders Olofsson Ässing (1655‑1697) Lekåsa förs. dödbok C:l. Dödbokens notering år 1697 är av särskilt intresse, "Dragonen Anders Olofsson Ässing blev död, bittida om morgonen, sedan han lefvat 42 ähr, lefnandes 5 små barn, 24 år varit Dragoun, begrafves i Ässunga 5 Mali."

I noteringslängd 1688 finns han upptagen för Lassagården. Namnen på hustrun och barnen är inte känt. Han hade ytterligare ett barn, född den 25/10 1689, Elin , men hon dog den 15/2 1692.
Måna Essing, vilken sannolikt föddes omkring 1684, kan möjligen som 15 år gammal vara ett av barnen till dragonen Anders Olofsson Ässing. Namnet Anders var visserligen ett vanligt namn i Essunga, men namnet förekommer även bland Måns barn och följande barn under flera generationer efter honom.
Denna historik har jag fått ta del av, av Tryggve Ridderberg i Borrby i Skåne. Han har forskat mycket om Mäns Essing, och har gjort ett enastående arbete. Måns är även en anfader till Tryggve. Hans far forskade också en hel del, och detta är nu resultatet.

7

Fotnot.
Nummer inom parentes anger Riksarkivets mikrokort samt dess ord
ningsnummer och slid.
i	Rulla Artillerifolk 1710:21 (K02980 5/9‑4)
2	Liggare över underhållssökande vid Krigsmanshuset 1720‑1739
	DIb (K06890 3/4‑3)
3	GMR Artillerireg. 1713 3‑5 (K06091 518‑5)
4	GMR Artillerireg. 1716:10 (K03029 116‑1)
5	GMR Artillerireg. 1717 (K06094 6/8‑2)
6	Förteckning över underhållssökande vid Krigsmanshuset 1735‑54
	EIXa (K06914 2/3‑4)
7	Dombok Undersåkers tingslag 1724 26/3‑?/3 (A:1 45 Folia 394v
8	Härnösands domkapitels konceptbok 1725 26/3
9	GMR Artillerireg. 1720‑22	(K06096618‑2)
10	Rulla Artillerifolk 1722:7 (K03094 1/3‑3), KO 3094 1/3‑4
	K03094 1/3‑5
11	GMR Artillerireg. 1722:6 (K06099 5/6‑1)
12	Rulla Artillerifolk 1722 (K03094 2/3‑3)
13	Rulla Artillerifolk 1722 (K03094 313‑3)
14	GMR Artillerireg. 1724 (K06102 5/7‑1)
15	Dombok Undersåkers tingslag 1724 2613‑?/3	(A:I 45b) Folia 394v
16	GMR Artillerireg. 1724 10 April (6102 5/7‑1)
17	Krigsmanshuset. Liggare över underhållssökande gemena 1720‑39
	DIb (K06890 3/4‑3)
18	Krigsmanshuset. Liggare över underhållssökande gemena. 1730‑60
	DIb (K06891 2/11‑5)
19	Krigsmanshuset Vadstena. Liggare över gratialister, regementsvis
	uppställda DIM. (K06900)
20	Krigsmanshuset Liggare över underhållssökande 1735‑54 IXa
	(K06914 2/3 4)
21	Krigsmanshuset. Namnrulla 1665‑1829 E IXb	(K069178/11‑3)

r m~ ‑~ ‑ ‑‑‑‑‑‑ ‑ ‑‑‑ 	8

Har inte funnit mycket om Måns Essing, så hittade jag en stämning som han gjort, och vill ta med detta.
Afskedade hantlangaren Måns Essing har låtit stämma Olof Hansson i Dufved angående nu Ko i hwarom Essings hustru Agnis Nilsdotter, med sin mans tilständ och under hans bortowaro, föredrog, at Olof Hansson och hans hustru hafwa i december månad nåstlidne år, af them emottagit en kalfqwiga i tridie året, at framföda för miölken, som the skulle efter kalvningen niuta; och emedan samma qwiga nu förkommit, så påstod käranden ett lika godtt i stället. Ett fäkreatur. Olof Hansson förebrachte, at hans hustru har under hans frånwaro och utom hans vetskap giort afhandling med Essings hustru om berörda qwiga, hwilken warit wäl framfödd, men nästlidne Juni månad gått i älven, och dränkt sig; thes utom skal qwigan hafwa warit inwärtes siuk , efter skrifteligit witnesbörd under then 9 i thenna månad, dock tilstod Swaranden at hans hustru har emottagit qwigan på de wilkor, som ofwan föremäldt är, och at han ej har ogillar handlingen, eller återskickat qwigan. Här om afsades, af emellan them Mårten Essings och Olof Hanssons hustru giorda afhandling om en qwigas framfödande, icke kan annorlunda anses än som ett lån hwilket, efter I § i 11 Cap; Ilandsk, ej må missfaras, och så mycket mindre kan af Olof Hansson nu klandras eller uphäfwas, som han aldrig, medan qwigan lefde, har ther å ta~ lt, icke eller förbehållit sig at wara utan answar för wådelig händelse, utan ther emot lagat dem, at wårda Kreaturet för skada och olycka, kunnandes icke eller thet obeswurna witnesbördet, om qwigans inwärtes sjukdom, äger witsord; förhtenskuld pröfwar härads rätten för rättwist at Olof Hansson och hans hustru skola återgifwa så godt fäkreatur, som the af Mäns Essing och hans hustru emottagit hafwa, och ther jemte betala stämningspenningar och domlösen med En daler Silfwermynt.

9

Av syskonen var Agnis äldst. Hon föddes den 6 ejusdem, och döptes den 23 februari 1690. Hon föddes i Hamre, och vid dopet var Pehr Pehrsson i Wik, Pehr Jonsson i Dufve, Hustru Gertru Larsdotter i Hambre och hustru Anna Pehrsdotter i Stadh faddrar.
Systern Anna föddes den 27 januari och blev döpt den 19 februari 1693. Faddrarna var Henrik Pehrsson i Swedie, Per Olsson i Dufve, 11. Anna Nilsdotter i Björnäng och hustru Lisbet Olsdotter i Loche.
Andra systern Gertru föddes den 18 ejusdem och döptes den 22 december 1695, och faddrarna bestod av Olof Nilsson i Sunnet, Olof Ersson i Ramberg, Hustru Ingri Pehrsdotter i Mörviken och Karin Jonsdotter i Tegom.

Agnis dotter Kerstin Randklef, blev gift den 18‑11‑1739 med Olof
Persson Edberg f.1711 och dog 1788. De bodde i Edsåsen, Undersåker,
och fick tre barn, Petrus, Agnis och Esten.
Agnis son Olof Olofsson Mörling f.2‑3‑1718, har jag inte funnit,
och Jens Brönstad har heller inte hittat något, trots idoga försök.
Jens hade funderingar om han hade rest till Verdalstrakten, men
det har inte blivit napp där heller.
Olofs far Olof Bengtsson blev begravd den 24‑4‑1728. lian var 56
år vid sin död, och måste då ha blivit född 1672. lian begravdes i
Mörsil.

‑ JI;zr~
77

Duveds Skans stod Då udden som svns ungpfär i mltfpn nk fntnt.

10

Måns Randklef gifte sig sedan med Göhlin Fastesdotter, och de hade barnen Hans f.22‑5‑1715, Faste f.25‑l‑1718, Märta f.27‑6 ‑1720, Ingrid f.19‑2‑1723, och Magdalena f.14‑4‑1725, all i Undersåker. De bodde i Mo. Måns gifte om sig med Ingrid Olofsdotter, och då var hon änka. Vigseln ägde rum den 13‑11‑1748. Dottern Märta gifte sig den 26‑9‑1737 med Jöns Christensson, en dräng från Alsen. Dottern
Magdalena gifte sig den 16‑11‑1746 med dragonen Jöns Hallberg. Magdalena dog den 20‑2‑1809, 84 år i Fanbyn, Rödön. När Måns Randklef avlider, kallas han Magnus. Ifan avlider den 27‑10‑1749 i Mo, Undersåker. Måns övertog föräldrarnas hemman, och det lydde så här;

Resolverades till fäste för Ländsman Måns Hansson Randklef i des åboendes fäders hemman å 3 1/4 tunnland skatte. Tingen höls uti Undersåkers socken belägit, hwilket han besutit efter faderens död, men om wärdelösen med des fäste? nu broder och swåger bewisar sig hafwa gifwit ett fullkomligit slut medelst dess utgifna afhandling under d 29 Cajius?, hwar utinnan de ärkiänner och till för sig hafwa såldt Måns Randklef detta derom faders hemman till lösen efter ett stadgadt wärde till 95 Rd 4 Rmt och deraf warder uppburit sina andelar, hwilket de honom aldeles qwitteras.

DUVEDSKANS

‑‑‑Ml

jfr‑'

‑kf_

2 5X IUUK~'

Den här tavlan är uppsatt vid Karoliner‑Monumentet i Duved.

11

Den år 1658 anlaSda äldsta skansen i Duved	Kr‑igsar . kivet

14. 1.

40',

J
4K w

12

Duveds skans anlades redan 1658 som skydd för en där befintlig övergång över Åreälven, samt som hinder överhuvudtaget mot framträngande utmed vägen västerifrån över Skalstugan. Även en fiende som gått över fjällen på någon punkt längre söderut, måste söka sig ner till samma huvudväg, för att undvika den svåra fjällterrängen på sydsidan om dalgången utmed älven.
Skansen vid Duved spelade alltså en avgörande roll som spärr mot infall i Jämtland på detta avsnitt. Stålhane anmärker, att det torde vara svårt att numera fastställa utseendet och storleken av denna befästning, då den snart nog fick förfalla. Han framhåller samtidigt, att det däremot funnits noggranna ritningar i innehåll över den skans som på den äldre plats anlades 1710‑1713. En närmare undersökning visar emellertid, att en av ritningarna i Krigsarkivet i själva verket återger just den ursprungliga anläggningen från 1658. Den saknar årtal, men förefaller att vara utförd vid slutet av 1600‑talet.
Enligt de uppgifter om den gamla skansen, som bevarats till vår tid, var den belägen på samma plats som den yngre. En jämförelse mellan här ifrågavarande karta och ritningar av den nya skansen visar också en påtaglig överensstämmelse ifråga om älvstrandens konfiguration. Till byggnadsplats utsågs en udde, som tillförsäkrade anläggningen vattenskydd på tre sidor. Beträffande detaljerna visar den äldre kartan i jämförelse med de yngre emellertid väsentliga avvikelser. Man frågar sig kanske vid det första påseendet, om det dock icke kan vara fråga om samma anläggning, ehuru mätningarna i det ena fallet varit otillförlitliga och givit en skev bild av skansplanen.
I själva verket gäller det dock två helt olika anläggningar. Den äldsta låg orienterad med ena kortändan mot uddens yttre sida. Till sin form var den mycket långsträckt och fyllde icke ut udden på bredden, men sköt i stället in i terrängen norr om älven. Granskar man i detalj "Brunnmans detalj" av den nya skansen 1710, finner man också konturerna av den gamla anläggningen markerade inom den nya. På detta sätt får man full klarhet om relationen mellan de båda anläggningarna i topografiskt avseende. Endast drygt en tredjedel av den första i nordsydlig riktning orienterade befästningen rymdes inom området av de yngre, som hade sin huvudutsträckning nordväst‑sydost och tog i anspråk hela den i älven utskjutande udden.

13

Vid byggandet av den första skansen, synes man ha varit angelägen om att binda samman terrängen ända från den viktiga uddens yttre del till landsvägen, som löpte norr om älven. Därigenom framtvingades en påfallande långsträckt form, vilken medförde en ganska oregelbunden anläggningsplan. Bastionerna anbringades så att man erhöll en koncentration av försvaret mot landsvägssidan och i övrigt genom en lämplig avvägning av vallvinklarna skapade bästa möjliga tillfällen till beskjutning av terrängen utmed landsvägen och älven.

SKafik

'PI\

&
	.ej

Dessein uppå Dufve Skantz, troligen utförd av Gabriel Cronstedt.

t‑ it. sa (it I>vt~
u VtÅ 	u.

41+f

Den nya skansen i Duved, uppförd strax efter 1710.

Hämtat ur "Skansar i Jämtland och Härjedalen" av Bertil Berthelsson. Norrlands försvar årskrift. Utgiven av Föreningen för Norrlands fasta försvar 1943.

r_JE!w_~

14

När Armfeldt skulle dra till Norge, fanns det i Duveds Skans ett artilleri i artilleriskansen (den större), vilken hade (4 st, 18punds kanoner stående bakom kraftiga bröstvärn). Längre fram, vid en udde i älven, låg infanteriskansen med sina två förrådshus. Mellan dessa skansar låg allt fotfoket i tält. Mellan vägen och älven öster om skansarna stod rytteriet med sina 1800 hästar. Trossen var parkerad utmed vägarna.

En ny artilleriskans ‑ Skalstuve‑ tillkom. Denna hade byggts av artilleriets timmermän (från Dufwe skans) och bestod av skanshus med krutkällare och palissader samt var bestyckad med sannolikt 3‑punds pjäser från Dufwe skans. 5 artillerister voro kommenderade vid skansen.

Taget ur "Blad ur Norrlandsartilleriets historia, skriven av
	Jonas Iledberg, Kapten

Kristinehamn

Ur boken "En krönika i ord och bild av Martin Waller

Duveds skansar
Det allra först kända utkastet till en ordentlig försvarsanläggning i Duved spårar vi till Erik XIV:s regeringstid. Uppdraget att genomföra detta projekt anförtroddes märkligt nog den tidigare nämnda Claude Collart, även kallad Claudius Gallas, enligt hävderna minst av allt lämplig som hög svensk krigsman. Denne taskspelare lyckades prata in sig hos kung Erik för att till en början få tjänstgöra vid hovet som konungens kammarjunkare. Resultatet blev heller inte mycket att yvas över. Fästet var anlagt alldeles intill älvbrinken men förföll ganska snart. Senare vill mycket vaga uppgifter förmäla, att den allra äldsta försvarsanordningen flyttades ett litet stycke högre upp i närheten av älvbrinken. Trots freden i Brömsebro 1645 och senare freden i Westfalen 1648, uppdrog kung Kars X Gustaf åt dåvarande landshövdingen och generalmajoren, Claes Stjernskjöld, att 1658‑1659 skaffa fram en duglig fästningsbyggare ‑ det blev Stjernskjöld själv. En del av den andra utbyggnaden invid älvbrinken.förstärktes, medan huvudfästet samma år flyttades upp på den jordhög eller kulle, som i dag krönes

15

Karoliner‑Monumentet som sattes upp till minne av karolinernas dödsmarsch.

av det s.k. Duvedsmonumentet, avtäckt 1892. En försvarsanläggning som ännu i dag ger oss en klar bild av hur den såg ut, här kompletterad med en planskiss där man finner de stjärnformiga uplöparna framför vilka grävdes djupa vallgravar. Mitt i bastionen fanns tvenne manskapsbaracker och ytterligare en timrad byggnad, som i handlingar omnämnes som "vaktarstuggu", men som väl antagligen varit reserverad som kommendantbostad. Denna förbättrade skansanläggning fick dock senare delvis förfalla en smula men inte värre än att den år 1675 betraktades som relativt god om norrmännen skulle visa sig intresserade. Skansen intogs i augusti 1677 av anfallande norskt‑danskt krigsfolk under befäl av general von Hofvens, vid vilken tid den svenska besättningen på skansen lär ha varit ganska minimal. Vid fiendens avtåg förstördes och raserades merparten av befästningsanläggningen av de dansk‑norska trupperna.

	EN~
16

Under åren 1710‑1713 förstärktes bastionen under överinseende av en major G W von Wolffen, som skriver, att arbetena utfördes under svåra förhållanden, enär bondebefolkningen "intet var att förlita sig till". Soldaterna var då ofta inkvarterade i de fåtaliga närbelägna bondehemmanen.
Åren 1717‑1718 framstod Duveds Skansar i sin fylla glans. Då förstärktes skansarna för att bli uppsamlingsplats för det stort
upplagda men misslyckade anfallet mot Norge med avmarsch från
Duved den 5 Augusti 1718. Avsikten var att intaga Trondheim. Efter halvannan månads belägring måste svenskarna på tvenne vägar
söka sig åter över gränsen. Detta kom för den ena styrkan att
bli svenskarnas mest ödesdigra krigshändelse.
Efter fredförhandlingarna 1719 fick Duveds Skansar åter förfalla. Rikets ständer fattade år 1734 beslut om att de skulle rivas, ett under gångna sekel emellertid varit till landets bästa, torde icke kunna motsägas. Ständernas beslut innebar dock att skansbesättningen, med undantag för en mindre vaktstyrka, överfördes till
Frösö fästning eller som den rätteligen på den tiden hette, Frö‑
söholms fästning. En dåtida skribent fastslår att samtliga Duveds skansbyggnader så sent som årsskiftet 1799‑1800 befanns vara i
relativt gott behåll. En av de äldsta skansbyggnaderna fanns alltjämt kvar så sent som 1791 ehuru då i skröpligt skick. Skansens upphörande som försvarsverk hindrade inte norrmännen från att intressera sig för vårt gränsförsvar.
En viss löjtnant Aga Lyng, som var på uppdrag av sin överordnade, norske generalen Krogh i Trondheim, togs på bar gärning sedan han som det skrevs, blivit omgiven av en svensk "svikere". Den haffade löjtnant Lyng ådömdes pro forma ett väl så tilltaget straff.
Men det framhölls även att norrmännen knappast behövde nyttja
militära spioner då den övervägande delen av befolkningen i grånstrakterna vant sig vid att vara såväl norska som svensk.
Skansarna var föremål för en sista påhälsning ‑ en avskedsvisit får man hoppas. Det svenska vaktmanskapet bestod då av endast 30 man. Det var i samband med vår förste Bernadottes, kung Carl XIV Johan, sorglustiga aktion för att visa sin makt mot Norge. Affären klarades upp på diplomatisk väg.
För att erinra om all de på fjället så olyckligt omkomna karolinerna, äfvensom de som någorlunda helbrägda lyckades taga sig fram till hemlandet, restes år 1892, som tidigare antecknats, på
Duveds Skansar ett förnämligt monument, väl synligt på långt håll och försett med inskriptionen "1719 års caroliner, af Fosterlandet?

17

Duvedsmonumentet är inte det enda, sådana finns också i Handöl och Björnänge. Vid älvbrinken nedanför nuvarande skansarna finns en stor stenbumling med årtal för att markera tidigare skans.
Not. Kartorna över Duveds Skans fick jag ta del av, av Ove Madsén i Duved, som själv har forskat lite omkring den.

Egentligen tänkte jag börja med Mäns Essing i släkttavlorna,
men eftersom Agnis har två barn sedan tidigare, så tar jag dem
i åldersföljd.
Agnis Nilsdotter f.23‑2‑1690 i Hamre, Duved d.3‑5‑1767 i Huså
Dotter:Al kerstin Randklef f.23‑8‑1711 i Åre d.22‑10‑1749		Tab.l
Fader:Måns Randklef f.		d.27‑10‑1749 i U‑åker
Son:A2 Olof Olofsson Mörling f.2‑3‑1718 i Åre
Fader:Olof Bengtsson Mörling f.1672	begravd den 24‑4‑1728
Agnis g.10‑3‑1728 Måns Essing f.1684	i Skaratrakten och avled
i Sölvsved, Kall den 19‑3‑1772.
Barn:A3 Anders Essing f.14‑2‑1724 i Huså d.11‑4‑1802 i Huså 	Tab.2
	A4 Nils Essing f.11‑2‑1729 i Duved d.11‑11‑1781 i Kall			Tab.3
	A5 Brita Essing f.9‑6‑1731 i Duveds skans d.19‑8‑1753 i Verdal
						Tab.4
		Tab.l
Al Kerstin Randklef f.23‑8‑1711		Bodde i Edsäsen, Undersåker
g.18‑11‑1739 Olof Persson Edberg f.1711	d.10‑6‑1788
Barn:Bl Petrus "Per" Edberg f.1744	d.6‑5‑1810 i Hålland	Tab.5
	B2 Agnis Edberg f.5‑6‑1747 d.24‑7‑1820 i Djupsjön, Kall Tab.6
B3 Esten Edberg f.5‑6‑1747 d.31‑5‑1791 i Edsäsen 	Tab.7
Den 25 Oct
Som jag i anseende til min ålder och bräckligheter jemte det at
jag är satt i änklinge stånd, är i fruchtan af nödig skjötning,
som på ålderdomen ärfordras kan altså och emedan jag låter nästa
förtroende til min son Pehr Olofsson och des hustru är jag föra
nlåten för och nu som följer neml;
At såwida min son Pehr Olofsson och des hustru, åtagen sig hädan
efter så länge Gud förunnar mig lifsdagarna, wisa mig all den tjä
nst, som för mig ärfordras, jämte nödig skjötning och föda til död
dagen, samt efter min död besörja än en anständig begrafning för
säkrar jag min son Pehr Olofsson, at alt af den lilla ägendom som
efter min död finnas, skal honom tilföra aldeles opåtaldt af and
ra mina Barn; men i händelse Gud skulle med första af något sam
täckas med döden kalla mig, bör Per Olofsson lämna litet til an

18

dra mina Barn, dok så mycket som han själf förgodt finner, at då
icke häldre må blifva lidande skulle lifs tiden utan längre för
mig blifwa, har Pehr Olofsson af säkerligen trygga sig med hwad
jag förordnat hafwer utan det de öfriga mina Barn måste förwänta
någon ändring gjöra.
Således wara med fri wilja och fult förstånd samtyckt och förord
nat det ärkännes som skedd är i wittnens närwaro.
Wittnen	Undersåker d 21 October 1785
Elof Bewin		Olof Persson Edberg
Ilenrik Nilsson i Swensta
Detta blef af bägge wittnat til riktigheten besannadt hwarföre
			Resol;
Det inom sex månader efter Olof Pehrssons död bör detta Testaments
Protocoll för domaren i orten åter upwisas, då ytterligare härom
förordnat warder.

M:W

Den här hyttomten är frän omkring år 1870. Utsikten är mot väst. Rök ur hyttornas skorstenar. Gamla hyttan i mitten. Till vänster nedre maskinhuset, till höger stora kolhuset. Mellan hyttorna och kolhuset syns ett av rosthusen. I bakgrunden anrikningsverket och den långa malmrännan.

19

	Tab. 2
A3 Anders Essing f.14‑2‑1724	Brukssmed i Huså, bodde på bruks‑
torp 182 en tid. Han byggde även hus vid bostället i Semelå, Mör
sil, vid Rikards smedja. Han bodde i övrigt i Huså på torp nr 19.
Och kanske var det då, han tog hand om sin gamle far, Måns.
Den 18 september 1768 behandlades en ansökan om hjälp i sitt fat
tiga tillstånd från avskedade artillerikarlen Måns Essing, som i
sin ungdom varit hantlangare på Duveds skans, det han hittills
fått, ville ej räcka till.
Han fick 12 öre kmt på röken av bönderna, som dock förbehöllo sig "att slippa föra honom från by till by, samt att hans son Anders Essing vid Husån skulle härbärgera honom, vilket han ej ville sig underdraga. Sexmännen var i sin rote, lovade insamla dessa penningar i Ue terminer om året.

Anledningen till att Anders byggde hus vid Semelån, var för
att det fanns ett manufakturverk med gårmakeri och kopparhammare,
och det blev anlagt år 1752 vid Semelän, vid stora vägen. Gustavs
och Carlbergs bolags koppar gåras och utsmides här.
Kopparen föres sjöledes på båtar ifrån hyttorna öfver sjöarna Kal
len och Liten, sedan öfver land till Semlan ‑ en sträcka på 4 mil
	och här ifrån går den vidare till Offte lastageplats i Mattmar ‑
ca 2 mil ‑ hvarest den inlastas på Brukets båtar af 20 skeppspunds
dräkt och fraktas sedan ungefär 5 mil öfver Storsjön till Lunds
nederlagsplats i Brunflo, och så landsvägen åt Sundsvall.
Ig.24‑6‑1748 Karin Jonsdotter f.10‑10‑1716 i Gråsjön, Kall
d.20‑11‑1750 i barnsäng.
Barn:Bl Magnus Essing f.1‑10‑1749 d.6‑11‑1749 ihjälklämd av modern
under natten.
B2 Jonas Essing f.11‑11‑1750 d.3‑9‑1771 i Mörsil När Karin avled, så hade Pehr Olofsson i Så, Åre, blivit utsedd att bli förmyndare för Jonas, men Anders hade lämnat honom till någon annan. Pehr Olofsson anmälde Anders till rätten, som följer.
Inkom till Rätten Pehr Olofsson i Så, och anmälte, at ehuru wäl han wid 1754 års hösteting blifwit förordnad til förmyndare för Bruksarbetaren Anders Essings omyndiga son Jonas Andersson så skal han hafwa likwäl ej fått thess egendom om händer, emedan Anders Essing ej ännu skal lagligen afwittrat sina barn.
Pehr Olofsson anhåller therföre, at antingen han må blefwa från thetta förmyndarskap befriad eller at Essing måtte låta lagligen skifta egendomen efter sin förra hustru, så at Pehr Olofsson må

weta, hwad på gossens Jonas Anderssons del belöper, och hwad han,
som förmyndare bör wara answarig och wisa redo före.
	Afsades;
At härads rätten ej	kan utlåta sig häröfwer, innan Anders Essing
blifwit lagliga stemd och hörd. Men ther han så redan afwittrat
sina barn, så bör thet ske in om nästa ting, wid then plikt som
lag förmår.

Anders Essing gifte om sig troligen 1751 med
Brita Gunnarsdotter f.ca 1723		dotter till Gunnar Jonsson och
Märeta Olsdotter i Konäs. Avled den 16‑3‑1798 i Huså.
Barn:B3 Magnus Essing f.27‑2‑1752 d.1772	på Gudding, Verdal og
I norska dödboken för Verdal, står det, "Svenske ugnkar vid namn
Magnus död på Gudding 1772, 30 år. Tar det för troligt, att det
kan vara den här Magnus. De var nog inte så säkra på hans ålder.
		B4 Gunnar Essing f.17‑2‑1754 på Skutan d.11‑11‑1803		Tab.8
		B5 Nils Essing f.23‑10‑1756 d.18‑4‑1822 i Sunne		Tab.9
		B6 Anders Essing f.25‑12‑1758 d.18‑7‑1802 i Mörsil		Tab.10
		B7 Karin Essing f.25‑3‑1761 d.3‑3‑1848 i Are		Tab.11
		B8 Agnes Essing f.12‑3‑1764 d.3‑6‑1852 i Kall		Tab.12
		B9 Olof Essing f.10‑2‑1767 d.1‑1‑1770
		B10 Märeta Essing f.16‑11‑1769 d.25‑l‑1838 i åre		Tab.13
		B11 Brita Essing f.17‑4‑1773 d.23‑5‑1773
	Torpet No 26 d.31 som bebos af Anders Essing. Befins som föl
jer ‑.
1) En Stufwa med melan tak af Bräder, spissel med Bakung, stålpe
och stålpjern, samt muhr stång, Bred Bänkar och nu hylla. Et par
fönster på lång wägen twå rut rader i högd och efwen så i Bred,
Et par på öster wägen, med fyra rutors högd och twå i Breden, alt
helt utan full. En där förstufwan, och nu säng, nu därför förstu
fwan. En kammare utan melan tak och fönster, taket på denna Byg
nad är med sågat Breder förswarligt.
2) En gammal stufwa nästan som den nya, är jamt til et foderhus
med Brädtak.
3) Et fähus, tekt med Bark och nefwer och den på med			dem, så
at taket är i fult stånd men wägarna finns något felagtig,
är och wid gödnings
4) En lada med Brädtak och		är dropfri men den östra knuten
har tagit liten röta.
5) Et stal som står österom stufwan Befins
fans en häst, wägarna är någorlunda men taket är felagtigt på den

21

wästra sidan, som bör förbätras.
6) Et stålp herberg står söder på gården utan gälla, taket är
förtäkt med näfwer, men takranden är förlorat så at detta tak
Bör omlagas och ny tak wedlägas, så kan detta hus hafwa bestånd
ennu i några år.
Wid detta torp Befins til upbrukat åker 3k mäling.
Slädt inom denna hängnad befins til 5 lass dels höö och dels
grön foder.
311 famnar gärdes hegn Befins om stängningen, En del Befins nä
gorlunda, men största delen är förfallet. Både stör och gärdsel
skiftes	emellan Malmsten och hans de 44 famnar som är emelan Grönlund, är ock förfallen.

Ur Huså Bruk

" RSC‑C‑ ~é

Ifär visas hyttomten i Huså året 1896. Till höger syns gar‑ och
smälthyttan. Huset med långa rännan innehöll ett vattenhjul, som
L2
drog blåsmaskinen och från denna leddes luften genom plåtär till smälthyttan. Det stora vita huset till höger om herrgården var snickeriverkstad, senare fattighus, efter 1875 skola. Huset till höger hitom snickeriet var kolhuset, byggnaden bakom kolhuset var spannmålsmagasin, finns nu i Fäviken. Huset mitt på bilden var

22

	Tab. 3
A4 Nils Essing f.11‑2‑1729 Var gruvarbetare i Huså, blev sedan
nybyggare i Sandnäset, som även har fått namnet Äsingen, säkert
kommer det av namnet Essing.
g.Brita Andersdotter f.23‑6‑1721 i Sölvsved begr. 30‑9‑1798
Barn:Bl Agnes Essing f.28‑6~1752 d.16‑2‑1833 i Verdal	Tab.
	B2 Anders Essing f.5‑l‑1756 d.21‑l‑1759
	B3 Magnus Essing f.1‑2‑1759 d.18‑3‑1778

När Nils Essing och hans hustru Brita Andersdotter, skulle låta döpa sin son Magnus, fick Johan Hansson Råbock "1718‑1761" rycka in, som närmaste granne till Nils Essing i Gärde, som dopförrättare åt Essings son, som var ett nöddop. Nöddopet konfirmerades i Kalls kyrka dagen efter.

	Nils Essing lämnade in en stämning på bonden Olof Andersson i
Sölvsved, angående sin hustru Britas rätt till arv i skattehemma
net i Sölvsved, och Olof Andersson kom inte första Tingsdagen til
Rätta, Kunde ei eller nu wisa laga förfall, men upwiste en förlik
ningsskrift, som innehåller at Olof Andersson skulle lemna Nils
Essing, för hans hustrus arfsdel i Sellsveds hemmanet then ägande
tiondel Bölet kalladt, samt thet ställe; som Essing redan bygt på,
jemte en fierde årligen tå helften trädesålvilket Nils Essing er
känt för full betalning och utlösen för sin hustrus jordapenningar
utur hemmanet Sellswed, och utfäst at ärligen giöra två dagswerken
wid gården. Ther efter tilstod Essing, at han wärkligen niuter the
genom berör de förning betingade förmåner; anhållandes allenast om
stad fästelse ther ä Olof Andersson nekade ei, at Essing må erhål
la behörig försäkran ther å, så snart Olof Andersson fått Härads
rättens dom = och fastebref å hemmanet, hwar ä han nu wid thetta
ting hoppas erhålla tredie upbudet.
Af samma beskaffenhet finnes ock föreningen under then 16 Septembel
1752, emellan Olof Andersson och hans swåger Salomon JonsBon i Går(
som och nu af Olof Andersson in för rätten erkändes.
		Utslag
Emedan Olof Andersson har nu in för Rätten erkänt berörde förenin
gens rigtighet, så hafwa wederbörande at trygga sig ther wid, och
ther the stunda ytterligare stadsfästelse, anmäla sådant wid 1756
års wärting, så lagfarten med skattehemmanet Sellsved til ända går,
För försummadt uprop, skal Olof Andersson böta en daler silfvermynl

23

Nils Essing sålde sitt torp sedan till A. W. Burman, och köpet gick till så här;

Torparen Nils Essing och hans hustru Brita Andersdotter hafwa genom kjöpebref d 13 October 1761 som nu til wänligheten? besannades af Länsmannen Olof Bedin samt nämndemannen Nils Abrahamsson i Hjerpen och Jon Nilsson i Segerdahlen uplåtit til Bergmästaren och högväblade? herr Abraham Wilhelm Burman det torp med dess upodlingar samt på Sölfsweds ägor besutit emot 420 Rdr Kopparmynt, men detta år nyttja Essing. I anledning deraf bewiljades köparen första upbudet å berörda torp.

Nils och Brita flyttade västerut, och bosatte sig först i Segerdalen, och den avhandlingen lyder så här;

Till Härads Rätten ingafs en skriftelig afhandling af följande
innehåll: På sitt skattehemman Segerdahlen antager jag härmedelst
Bruksarbetaren Nils Essing till Torpare, och det med följande wil
kor, neml;
1) Wid grundswiken wäster om Sandbäcken, får Nils Essing bygga sig
torp upodla åker och rödia äng, så mycket han förmår och bes	ler
han samt dess hustru i deras lifstid detta torp jemte den honom
lemnade tracten emellan Sandbäcken och Anjesjön, samt den slått
jag förunt honom wäster om Stråtjärn.
2) Ej med mer betalar Nils Essing mig årligen aderton Dr Kmt i pen
gar och utgiör till mig och året ett dagswerke om wåren och ett om
hösten på min kåst.
3) Nils Essing får ej widare Per Andersson något intrång men muhl
betet nyttja de hemma wid gemensamt.
4) Jämte Per Andersson får Nils Essing fiska i Anjan och Kallsjön.
5) Efter Nils Essing och dess hustrus död tillfaller detta torp
hemmanet sådan Essings barn niutet betalning efter werdering för
hus och uppodling; Och kunna Essings barn sedan sluta nytt contract
med min efterträdare på hemmanet, om the så koma öfwerens.
Hamburg den 13 October 1761
Wittne A.W.Burman	Jon Nilsson Fadren
Elof Bredin	Nils Jonsson Sonen
Nils bom Abramsson	Nils Essing
i Järpen
Efter detta intygades riktigheten här af genom närwarande under
skrifne witnen Länsmannen Olof Bredin och Nils Abramsson i Järpen
IIwarom för then skull bewiljades bewis af Protocoll.

24

Kongligt Maijts
Befattningshafwandes i Westernorrland utslag öfwer Israel Edenmarks ansökning af 30 års frihet och flera förmåner som enligit utkomma förordningar förunnas nybyggare, mätte bestås visiteuren Jöns Forsström Anders Norberg Nils Essing och Petter Bergqvist til deras företagne nybyggesodling af I Tld eller 1/6 gärdesmantal hwartera wid Anjans sjön intil Riksgräntsen; hwartöfwer krono Befattningsman wälb Jonas Berg inkommit med sit utlåtande; gifwit landskontoret i Sundsvall d 2 Martii 1771. Om detta mäls beskaffenhet har jag mig noga underrättad giordt och funnit det min företrädare i Embetet d 16 Martii 1765 bewiljat Ifr Bergmästaren Buhrman, at til hjälp wid en dess såg inrettning fä anlägga 4 nybyggen om I tunnland hwartera wid riksgränsen utmed Anjans sjön med wilkor at 25 års frihet för hemmansskatt och 10 års för skoning för personliga utlagorna och Boskapspenningar, men hr Bergmästaren sedermera icke skall kunnat förmå någon at sig therå nedsätta hälst som den förundta friheten för personliga utlagorna blifwit gm kungl förordningen af d 9 dec 1766 indragen til nu omsider Besökaren Jöns Forsström wid Backsjön Anders Norberg på Mählen Nils Essing wid Bollstan och Petter Bergqvist wid Sågen sig Byggnings ställen samt tjenligit uptagsland utsedt til 1/6 mtl hwartera hwilka dock icke skola tilltro sig at upodlingar fullfölja med mindre dem 30 frihets års förunnas jemte de flera uppmuntringar kongl förordningarna för nybyggens anläggande innehåller. Thetta med hwad mera skrift wäxlingen innehåller har jag i öfwerwågande tagit. Och allden stund dessa nybyggeslägenheter äro belägna i själfwa fjället inemot riksgränsen, hwarest ei är at wänta någon förmån af Åkers uparbetande om icke då warma somrar infalla, at säden derstädes kan hinna til mognad, utan förnämligt komma at anläggas för boskaps afwel; i anseende hwartil ingen sig thärå welat nedsätja med de wilkor som ofwanberörde resolution af d 16 Martii 1765 utstakar; för den skull pröfwar jag skjäligt at samma upodlingswilkor isä måtto förbättra, det skola Jöns Forsström Anders Norberg Nils Essing och Pehr Bergqvist ifrån och med innewarande år niuta 30 års frihet för hemmansskatt hwarjemte Ln Kongl Kammar Collegii widare förmåge af Kongl Mts nådige kungörelse af d 4 Apr 1770 angående vissa förmåner för nybyggare å kronojord förunnas de Ue första åren hwartera af kronan 2 tunnor god och strid råg, samt uti 6 års tid befrielse för alla slags reele och

25

Personelle utskylder af hwad namn? waramåge och där någon af dem äger mer än 4 barn alla under 15 års ålder, at för hwartera öfwer thet antalet undfå en half tunna strid säd til dess yngsta hunnit upfylla 6 års ålder. Är och dag föreskrefne.

Öfwer Bruks Camrerarnes Högachtad Ifr Eric Sparmans ansökning at för Kopparwerkets Räkning få inrätta nybygge på Djupsjö afradsland och thär nedsättja Bruksarbetaren Joh. Ranklef och Pehr Bergström hwaröfwer Bönderna Jon Danielsson och Olof Carlsson i Brattäggen samt Carl Carlsson och Olof Andersson i Krok och Kalls Sochn sig förklarat.
Resol;
Som åfwan nämnda Aboer i Brattäggen och Krok redan år 1758 är‑
hållit Rättens tilstyrkande enl protocolls utdrag af d 14 October
berd år at efter berörde då redan hållen besigtning å det så kal
lade Djupsjö näset wid sjön emot Djärfhögen under 20 frihetsår up~
arbeta et och ethalft T1 åker samt slotter thäromkring till 6 lass
hårdvalls och 2 lass hösthö hwarutom på åtskilliga ställen omkring
sjön wid Blåwiksmyran tillgång gifwit til 27 skrindor utom tilrec
kelig hö och starrslotter + en half mil därifrån på landwerks fä
bodswall, hwar dessa bönder sedermera icke finnes hafwa fulfölgt
denna sin ansökning, utan en jemväl af hwarom undersökning in low
ländsman Bedin och 2 nämndemän i wederbörandes närwaro blifwit hå
llen gifwit	Sundsvall 8 Sept 1775

Ur Västernorrlands landskontor A IIIa:6 (1775 8/9)
Af den hållna undersökningen och hwad parterna särskilt andragit har jag om beskaffenheten mig noga underrättat, och finner för de anlagde nybyggens understöd lämpligit at Essing, hwars nybygge ligger för wästra sidan af sjön Anjan på et näs eller udde, behåller den wästersta fjärden af denna sjö tillika med rösjöwattnet samt den in på nybyggets ägor behöriga åbordstjernen emot en afrad at ett torrfisk, samt at nybyggaren Forsström ärhåller den så kallade Backsjön som är en 1/4 mil lång och finnes hafwa sit läge på nybyggets norra sida en för gården jemte några nätställen på södra sidan twärs öfwer sjöwiken som går in för gården och samt 3 små wattn kallade Ottsjöarna emot ett torrfisk i afrad; hwari Mo och Nedergårdsmännen blifwa bibehållen wid Storfjärden och Skräpfjärden för I pund Torrfisk ränta årligen och i Hierpens byamän ninta?

26

den öfriga odisponerade delen af Anjansjön Storfjärd emot ‑2 pund torrfisks årliga afgift, hwilka afradsräntor ifrån och med nästa år och framgient årlegges hwaremot den förra afraden, som för dessa wattn blifwit utgiord med 1 sp 24 sm förswinner Är och dag förrskrefne.
Konungens BefallningshaIwandes å Wäster Norrland Tingslag? uppå Smältaren Olof Melldahls genom Bruks Inspectoren Er. Ax. Sparrman gjorda ansökning att få tillträda den andel af Anjans Nybygge i Kalls Sochn, som Jöns Forsström förut innehaft; hwaröfwer Krono Befallningsman ä orten med utlåtande inkommit, gifwit Landshöfdinge Residenset å Hernösand den 6 April 1791.
Aldenstund Jöns Forsström ä Anjans och Kalls sockn, likmätigt afhandling under den Me sistlidna februari som å Ifärads Rättens protocoll af samma dag blifwit intagen, uplåtit sin därstädes innehafda Nybygges andel till Olof Meldahl hwilken för sig ställt bofaste männen Mårten Olofssons i Äng och Jon Gunnarssons i Nedergården behöriga borgen fördenskull och då Melldahl, enligt Krono Betjeningens intyg skal wara känd för flitig och skickelig Jordbrukare pröfwar jag skjäligt antaga honom till åbo å förenämnda andel af Anjans Nybygge, under de wilkor och förmoner der med flit werkställa upodlingen, så at denna andel blifwer innom frihetsårens slut å fullkomligt ständsatt, och då minst swarande emot den å projecterat skattetal. År och dag som föreskrifwit står

27

På Gustafs och Carlbergs kopparvärks Directions wägnar, an‑
tager underteknad des ombud Tårparen Per Nilsson ifrån Wären i
Norje till Tärparen på för det på Bruksarbetaren Nils Essings in
nehaft den nyodling vid Sundet på Segerdahls skatteägor med vil
ken att han;
1) Anlägger årligen spundlega till jordägaren i Segerdalen 18 da
ler kopparmynts penningar och tvenne dagswerken.
2) Ifrån Digernäset forslar till Husä Hytta för kopparverkets be
hof årligen 10 stigar kohl, varje stig är ? till 12 tunnor så
länge Per Nilsson desse vilkor obrottsligen fullgör samt väl wår
dar och sköter uppodlingen jemte obyggnaden som lag förmår, så må
han trygga sig vid åboende och besittningen deraf med den rätt
Kopparverket äger samt har att hugna sig av de friheter som Bruks
arbetarna ? härstädes i nåder äro förunte. Kommandes vid till
trädet som sker nästa vår husen såväl som jorden, att Per Nilsson
tillsynas. Om så hända skulle att någre ägor detta torpställe
frångå som enligt kontraktet med Nils Essing därunder nyttjande
varit så kommer Per Nilssons skyldigheter som här utsatte blifvit.
	Så väl till jordägaren som verket att i samma mån efter vidare
öfverenskommelse att jämkas och minskas.
Sellsved den 2 December 1771

Sedan Torparen Per Nilsson öfvergifvit det genom kontrakt ho‑
nom av kopparverket till	bruk och nyttjande uppdragna torp i Sun
det, så antages nu härmedelst	Torparen Per Andersson att detsamma
nästkommande år och tills anstalt därmed görs, nyttja och bruka
på följande wilkor;
1) Svara Per Andersson	jordägaren för den betingade grundlagan 18
daler kopparmynt.
2) Framforslas årligen ifrån Digernäset till flusä flytta 5 stigar
Kohl utan betalning.
3) På det häfden icke må alldeles falla i ?		åligger Per An
dersson att åtminstone		3 veckor varje sommar sitta med sin boskap
å detta torp som vid bovallen plägar ske.
4) Då verket en gång skulle	om detta torp vilja göra andra ansta~
lter, bör Per Andersson uppsägas lagligen. Tomasmässan var efter
afflyttningen utan		?	fardag ske, näst därpå följande valbor
gsmässan.	Mo den 26 Mars 1774
	Joh. Gust. Edelfelt

28

Tab. 4
A5 Brita Essing f.1731 döpt 9‑6‑1731 Bodde i Huså och Semlan
g.19‑8‑1753 Samuel Ridderberg f.1734 i Skinnskatteberg, Dalarna
och dog	7‑10‑1804 i Verdal. Samuel var garmakare till yrket.
Barn:Bl	Brita Ridderberg f.2‑11‑1753	Tab.15
	B2	Magnus Ridderberg f‑27‑10‑1755 begr.5‑2‑1769?
	B3	Johan Ridderberg f.20‑3‑1758	Tab.16
	B4	Per Ridderberg f.9‑6‑1760 d.27‑10‑1816 på Breding	Tab.17
	B5	Agnes Ridderberg f.29‑10‑1762 d.4‑11‑1834	Tab.18
	B6	Samuel Ridderberg f.31‑3‑1765	Tab.19
	B7	Kerstin Ridderberg f.11‑3‑1768	Tab.20
	B8	Magnus Ridderberg f.1772 på Holmlivald d.1773 på Storlangdal
	B9	Ole Ridderberg f.1775 på Langdal d.1796 på Telsneset Tab.21

Brukstorp 181 i Huså, blev först upptaget av Samuel, vilken hade den i 10‑12.är. Den innehades sedermera av hans bror Johan i sambruk med torp no 179 i 15 år. Samuels bror Hans bar garmakare till yrket, och han kom sedan att bo där. Hans' enka bodde där 1858.
På torpet födes 2 kor, 5 får och 5 getter, och utsädet var 3/4
Tunna Korn och lk Tunna Potatis.
Sedan bodde familjen på Torp no 30, som är upptaget till ris och rot av Gruvarbetaren Erik Johansson Bock omkring 1744. Han bodde där till ca 1765 och efterträddes av Jonas Hedman, Eric Trumpet, sedan Samuel med familj, efter kom Lars Larsson, Jon Mahlberg.
Johan Skjutare till år 1771, Joseph Bergqvist hade det till 1784 då gruvarbetaren Nils Essing mottog det. Denne efterträddes av Nils Hjerpe, vilket åter år 1849 lämnade Torpet till dåvarande Gruvstigaren, sedermera Gruvfogden vid Gustavs Gruva, Per Löding. Denne efterträddes år 1853 av Gruvstigaren vid Bjelkes Gruva, Johan Petter Lalander, som innehade det till 1878.
Nils Essing godtgjordes år 1812 för de av honom gjorda förbättringar i Torpet.
På Torpet födes 2 kor, 6 får och 6 getter och det årliga utsädet är 4 Kfot Korn och 15 Kfot Potatis.
År 1765 råkade såväl garmakare som smeder i Semlan, av oss okänd anledning, i konflikt med bruksledningen. Detta år rymde nämligen de flesta av de i Semlan anställda arbetarna till Norge.
Erik Elg med två fullvuxna söner, bröderna Johan och Samuel Ridderberg, samt smedsdrängen Olof Tjernström. Så när som på Samuel Ridderberg som hade en stöld på sitt samvete och föredrog att stanna utom räckhåll för den svenska lagens arm, kom de övriga till‑
baka till verket.

29

	Tab.5 "se Tab.l"
Bl Petrus "Per" Edberg f.1744	Bodde i Edsåsen
g.10‑11‑1776 Ingeborg Jönsdotter f.1736 d.25‑12‑1819 i Stamgärde
Barn:Cl Kerstin Persdotter f.11‑l‑1788 i Svensta d.4‑2‑1869 i Öjarn
Var mycket fattig. 1856 fick hon understöd då hon fortfarande bod
de i Skalfjället, även 1857 och 1858 fick hon fattighjälp. 1860
antas hon som rotehjon. 	Tab.22

Är 1788 säljer Edberg sitt hemman i Edsåsen till Per Olofsson i Stamgärde;
För allom dom som denna afhandling ser eller hörer läsas, giö‑
ras härmedelst witterligit och kännigt, att jag Pär Olofsson Ed
berg i Edsäsen sälljer och uplåter mitt ägande och hittils äboen
de hemman i Edsåsens by bestående af halft Tunneland skattejord
No I i Byen, til drängen Pär Olofsson i Stamgiärde för en oss e
mellan öfwerenskommen kiöpesumma, af Siuttiotwå Rd 32 Specie mynt,
hwilken summa skall i fullo till mig betalas inom fyra år häref
ter; för hwilken summa jag nu afsäger mig försagde hemmans del,
men den summa upläter till Pär Olofsson, att för sig och sin hus
tru, barn och arfwingar, bruka och besitta, till hus och jord,
skog och mark, fiskin och wattenmärcken med sågdel samt qvarnstäl
le, som nu sin lagkiöpta och wälfångne egendom att nyttja nu i
framtiden, utan klander af mig och mina anhöriga.
Till yttermera wisso och stadsfästelse, warder detta med bägge wå
ras namns undersättjande uti nedan skrifne wittnens närwaro bekrä
ftadt, som skedde wid Stamgiärde Tingsställe d 15 Febr 1788
Pär Olofsson Edberg i Edsåsen	Pär Olofsson i Stamgiärde
Sälare		Köpare
Wittnen Anders Jöransson i Nyland Olof Pärsson i Hamre
	Nämndemän
Riktigheten erkändes af både kjöpare och säljare, sjelfa närvaran
de; hwarföre till Laga säkerhet kjöpskriften i Rättens dombok in
togs.

Ur Undersåkers Tingslag AII:35

Ett litet PS. Den I Augusti 1784 blev herrarna Pehr Olofsson Edberg i Edsåsen och Olof Jönsson Wängström i Järpen antagen till Sexmän vid allmänna sockenstämman.

6

30

Per 0. Edberg köper ett hemman i Rista av Pehr Nilsson.
Med anhållan om Lagfart blef detta Salu = och köpebref ingifvet: Jag Pehr Nilsson i Rista försäljer igenom detta ägandebref, mitt skattehemman No 2 Ett tunnlands Jord och hus derstädes til Torparen Pehr Olofsson Edberg i Edsåsen at nästa wåhr tilträda emot en köpesumma Twåhundrade Sexton Riksdaler 32 Specie Riksgälds mynt hwilken summa betalas sålunda at Edberg godtgör mina bordsnära 130 Riksdaler och återstoden 36 Rd 32 Specie til mig i October månad detta år, samt består min fader waktmästaren wid Duweds gränsetull Nils Råå i dess lifstid födoråd, enligt förening den 10 februari 1789, och dessutom rättigheter för mig och min hustru Anna Ersdotter at i bägges wår lifstid njuta följande förmoner; en liten utåker Stormästarbacken jämte deromkring liggande flottan, östra gårdet wid gården, upodla en liten skogstract östan om qvarnwägen, gärdet söder om älfwen, jämte gamla fehuset derstädes, up odlingstilfällen wid Gunnilwallen, fähuset derå mulbete för de kreatur som Pehr Nilsson föder wintertiden, elag med Edbergs boskap både uti in = och utägan samt å skogsmarken; nyttja härberget söder på gården, Badstugan, qwarn och hämta watz? utom bränn; efter Pehr Nilssons och hans nu warande hustrus död, återfalla husen och ägorna wilka de brukat, utan ersättning, fastigheten til. Skulle Pehr Nilsson genom döden afgå före dess maka njuter hon i den händelsen af Edberg skjuts wid nödiga tilfällen, wed och wärme.
Med denna handel förklarar wi oss å ömse sidor nögda, som skedde i Rista den 14 februari 1805. Pehr Nilsson i Rista Säljare Pehr Olofsson Edberg i Edsåsen Köpaz Witnar Jon Rödlund Jon Hindriksson i Hålland

Innehållet erkändes af Köpare och Säljare, hwilken sednare med
fastebref under den Hje October 1791 bewista, at som blifwit der
til förklarad ägare, likwä1 med tillagd förbehåll, ä dess medarf
vingarnas sida, at de skulle anses närmast berättigade det emot å
satt wärderingssumma Sextio Riksdaler inlösen i händelse Pehr Nils
son icke mägtade det sjelf behålla; hwilket förbehåll likwä1 de,
enligt denna Råtts Protocoll under den 23 Januari 1800 finnas sig
åter afsagt.
Och pröfwade altså Härads Rätten nu med 4 Cap 1 § Jordabalken en
ligt, at halfwa skattehemmanet Rista No 2, af Ett Tunneland för
Pehr Olofsson Edberg första gången upbjuda.

i

31

Per 0. Edberg säljer hemmanet i Rista till Jöns Olofsson i Rista.

Göres hermed wetterligit för allom att jag Pehr Olofsson Edberg tillika med min hustru Ingeborg Jönsdotter uplåter och försäljer wår aflingejord No 2 i Rista By och Undersåkers socken, af ett tunneland skatte halft dragonehäll under No 114 wid öfwersta Löttnantens Compagnie til torparen Jöns Olofsson i Rista, för nu öfwerenskommen köpesumma stor twåhundrade åtatiofyra Riksdaler 284 Rdr i Riksgäldning, eller i Bancomynt etthundrade åttionio Riksdaler 16 hwarpå den första penningen med den sidsta är utbetalt hwarmed Jöns Olofsson äger at denna wår tilträda hemmanet samt swara för alla hemmanets åtfölder ifrån 1808 års början men folk skatt blifwer jag sjelf Per Olofsson answarig för såwäl för år 1808 som för är 1809, för öfrigt åligger det Jöns Olofsson at årligen utgöra det födoråd som wagtmästaren wid Dufed gränsetull Nils Råä utaf hemmanet är updragit enligit hans födorådsafhandling af den lOde februari 1789, derjemte til wagtmästaren Per Nilsson och hustru Anna Eriksdotter, det utaf hemmanet ägande förmoner i bägges deras lifstid enligit kjöpeafhandling af den 14de februari 1805.
Således afstår jag Per Olofsson tillika med min kära hustru Ingeborg Jönsdotter, förenämnda hemman No 2 i Rista til hus, åker och äng sista fiske och fiskewatten, när by fjärran af hvad namn det wara må, och updagar det Jöns Olofsson, hans hustru och barn til wälfången och ewerdelig egendom skulle antingen kjöparen eller säljaren återsäga denna handel, skal den som blifwer swiken hafwa tio Riksdaler i riksgäldning och så wara afhandlat. Intygas med wåra namn, Rista den 13de Januari 1809.
Wittnar Mårten Olofsson i Romo	Per Olofsson Edberg
Swen Ifindriksson i Edsåsen	Ingeborr Jönsdotter i Rista
Jon Ifindriksson i Hålland	Säljare
	Jöns Olofsson i Rista
	Köpare

32

	Tab.6 "se Tab.l"
B2 Agnis Edberg f.5‑6‑1747	Bodde i Djupsjön, Kall
g.29‑3‑1769 Anders Mårtensson f.1741	d.16‑2‑1803
Anders var nybyggare i Djupsjön efter Per Månsson Bergström
	f.1730,	som började där 1767.
	Barn:Cl	Mårten Andersson f.30‑8‑1770 d.13‑10‑1855	Tab.23
	C2	Kerstin Andersdotter f.31‑3‑1774 d.9‑8‑1858?	Tab.24
	C3	Maria Andersdotter f.16‑3‑1776 d.23‑5‑1858?
	C4	Ingeborg Andersdotter f.24‑9‑1777 d.16‑11‑1777
	C5	Anna Andersdotter f.17~11‑1778 d.9‑12‑1778
	C6 Märet Andersdotter f.4‑11‑1780 d.25‑9‑1872 i Mörsil Tab.25
	G7 Sara Andersdotter f.26‑4‑1782 d.14‑7‑1871 i Helleberg,
Alsen. Arbetade där som piga. Var ogift.
	C8 Ingeborg Andersdotter f.19‑5‑1785 d.19‑5‑1785
	C9 Agnis Andersdotter f.30‑5‑1788 d.2‑8‑1859 i Kall Tab.26

Konungens Befallningshafvande i Wästernorrland utslag uppå Nils Jonssons och Per Anderssons i Bratteggen samt Olof och Nils Anderssons i Krok och Kalls socken gjorda ansökning att blifva befriade från afrads Räntan för fisket uti den så kallade Djupsjön, hvilka är belägen innom Djupsjö nya Kronohemmans område; hwaröfwer åboen å berörde nya kronohemman Anders Mårtensson blifwit hörd och sig förklarat, samt Krono Befallningsman wälbetrodde Pehr Lidsten med utlåtande inkommit; gifwit Landshöfdinge Residencet i Ilernösand den 4 Juni 1793. Emedan sökanderne nu skrifteligen afsagt sig den rättighet de emot särskilt afgift till Kongl. Maj:t och kronan, haft till fiskets nyttjande i den så kallade Djupsjön och innehafvaren af det derinwid belägna äga kronohemman Anders Mårtensson begjärt att samma fiske måtte honom uplåtas. Alltså äröfwar jag skjäligt att ej allenast ifrån och med innevarande år befria bemälte sökande från samma fiske och derå åsatta ränta utan och bewilja det må Anders Mårtensson få nämnda fiske tillträda och nyttja emot erläggande af den derå åsatta ränta så länge och intill dess Djupsjö uptagna kronohemman blifwit ordenteligen skattelagt och då utrönt om oftast berörda fiske kommer at under halfwa hemmans skatten inbegripas. flos Häradsskrifwaren i orten bör detta utslag fredesligen uptas till behörig efterrättelse och i iakttagande uti Jordaboken och Räkenskaperne. Är och dag som föreskrifwit står.

33

	Sedan Kungl Befallnings hafvande genom Resolution under den 7
December 1767 tillåtit Gustavs och Karlbergs kopparwerk att få
nedsätta Bruksarbetaren Joh. Randklef och Per Bergström på thet
är 1758 för Kroks och Brattägge Bye män utsynte nybygge på Diup
sjö afrads land i Kall socken men thesse icke egt förmåga att sa
mma nybygge vederbörligen häfda och förbättra alt så och sedan nu
mera ofvan nemde nybyggare blifvit af Anders Mårtensson i Gråsjön
godt gord för thet nya arbete therpå blifvit nedlagt, updrages ho
nom härigenom å kopparverkets vängnar, samma nybygges lägenhet att
såsom verkets landbo sjelf och för sine efterkommande få bruka och
besitja så länge nedan skrefne vilkor upfyla.
1) Kopparverket förbehåller then rettighet till hemmanets skog och
lägenheter som lag och författningar förmå, hvaraf följer att hem
manet, som verket framdels torde lösa till skatte icke utan thes
till stånd må klyfvas eller lägenheter therifrån skingras på hvad
sätt och man må.
2) För then afrad som nu af Diupsjö afrads land giöres, äfven så
väll som hemmanets skatt och öfriga onera efter frihets årens för
lopp blir Anders Mårtensson ansvarig på det sätt att han lika med
andre hemmans åboer i soknen ther före utgjör kjörnings dagsverken
efter ränte Contract.
3) Efter frihets årens förlopp fram forslar Anders Mårtensson an
tingen åtta stigar kohl i från Rislegden och Bonäset eller lika
många Tunnor malm i från Gustavs grufvan till Husån, hvar med han
nu och i framtiden frikallas för alla pålagor till verket ut över
hvad theta Contract innehåller.
4) Är Anders Mårtensson villig at emot skälig betalning vid påkal
lan bet ena werket med nödiga malm och kohl forslor.
5) IIäfdar och Bygger hemmanet väl och försvarligen efter lag.
6) Uti de framdeles förstånd omkostnader med afvitring och skatt
lägning deltager Anders Mårtensson helften med verket, men skatte
verderingen går för werkets kostnad, äfven som och Anders Mårten
sson päkostar de mindre rettegångar och förrättningar som kunna
blifva nödiga. Mo den 10 April 1773
		Joh. Gust. Edelfelt
		Anders Mårtensson

34

Är 1775 den 23 Januari är ytterligare öfverenskommet och för‑
klarat att then afrads renta af Två pund smör som Konungens Befal
lningshafvandes Resolution af d. 7 December sistledne Nybygge å
lagt för Tverå slotterne samt de af Lanverk samt Hofs fäbodtagare
återvundne Lägenheter kan af Anders Mårtensson presteras på sätt
som andra paragrafen af detta Contract om Diupsjö afradsränta för
mår mo ut supra.	Anders Mårtensson

År 1805 den 19de Juni företog sig underteknad Kommisions Landtmätare att til föld af Landshöfdingens och Riddarens Högvälborne Ilerr Er. G. Lindekronas förordnande under den Ute februari 1803 samt den 18 Marti samma år och den 5 innevarande, afmäta, beskrifva och taxera Djupsjö nybygge, med derintill stötande krono afradsland, i Kalls socken, Jemtelands Ifärad och Wester Norrlands Län, Ilvarvid efter derom förut skjedd laglig kundgörelse sig instälte utom de tilförordnade Nämdemän Nils Jonsson i Brattäggen och Nils Nilsson i Vassnäs, som komma att biträda förrättningen.
Kronolänsmannen och Ombudsmannen Välbetrodde Eric Huss, att efter Kongl. Majt:s Befallningshafvandes den 14 sistl. Maji aflåtne Befallning, såsom kronofullmäktig bevaka Kongl. Majt:s och Kronans rätt. Inspectoren Högaktad Ilerr Joh. Isr. Noreus, samt BergsTings Nämdemannen Nils Engelbertsson ifrån Fäviken, hvilka i egenskap af Gustaf och Carlbergs Kopparverks fullmägtige sig infunno; Åboen å Djupsjö Nybygge Enkan Agneta Olofsdotter biträdd af son Mårten Andersson; för Hofs Fäbodelegare kronor Länsmannen Välacktad Jonas Andersson, och bonden Erik Olofsson i Ifåf af Alsens socken å egare och sine hemmavarande intressenters vägnar; för Piktjerns Fäbodeland Bonden Måns Olofsson i Östbacken och Nybyggaren Jacob Bengtsson ifrån Getan.
Från angränsande byar Hålland, MO och Nedgård, som med sin
skatteskog tillstöta, inställte sig Bönderne Erik Pärsson i Mo och
Lars Olofsson i Hålland, för Kroks by Eric Ifemmingsson, Carl Lars
son i Hålland och Pär Andersson, samt för Skjällderbodernas angrä
nsande krono afradsland Nämdemannen Pär Jonsson i Röde, och för
Rönningsbergs Fäbodelegare Nämdemannen Ifalfvard Nilsson i Rönning
sberg.
Sedan ofvanförde förordnanden blifvit i alla underbörandes närvaro
upläste, sökte Lantmätaren erhålla underrättelse om gränserna af

33

Nybyggets och fäbodelandets skogstract, och derunder hörande nyttningar, som upgafs, och af alla erkindes, emot Hålland, Mo, och Nedgårds samfälda skatteskog frän No 1.
Östnorra ändan af Nästtjern till No 2, Rökberget, vidare til
No 3 till Tjernberget och så till No 4 Vestnorra Thotthögden, där
Rödningsbergs kronofäbodeland vidtager och går til No 5 vestnorra
ändan af Spelmansmyran, vidare til No 6, östra ändan af stör el
ler Vackermyra, och sluteligen till No 7 Högsta Hofs Rua.
Widare emot Gärde Bys skatteskog i Offerdals Sokn till No 8 Tvärån
och ytterligare emot samma by till No 9 Gråsjölien; Skillnaden up
tages vidare emot Skällboderbodernas krono afradsland under Röde
by från sistnämde märke til No 10 Djupsjöberget, och vidare till
No 11 Svartviken, samt ytterligare till No 12 Bläviken, där Kroks
bys skatteskog vidtager, och följer Djupsjöns södra strand till
Nästtjern åns inlopp i Djupsjön, samt sedan efter nämnde åns krök
ningar till No 13 en sten på södra sidan om samma å, derifrån ski
llnaden emot samma By går till förstnämde märke No 1; Nästtjern.
Desse råskillnader, som innefattar ej allenast Djupsjö Nybyggets
område, utan äfven Hofs och Piktjerns krono fäbodeskogar blefvo
den 20, 21, 22, 25 och 26 Juni uti angräntsade jordägare och Åbors
närvaro närvaro på marken uphuggna och med fullständige rösen ut
märkta.
Kroks och Brattäggens byamän hafva vidare år 1758 ärhållit Härads
Rättens tilstyrkan, att efter då redan hållen besigtning å det så
kallade Djupsjönäset under 20 frihetsår, upparbeta ett och ett ha
lft Tunneland; men som de ej fullfölgt sin ansökning utan sederme
ra afträdt all sin pretention dertill på Gustaf och Garlbergs kop
parverk med anhållan, att den afrad de för sjelfva afradslandet
hittils utgordt äfvenledes måtte transporteras på bemälte Koppar
verks ägare, så har konungins Respective Befallnings hafvandes ge
nom Resolution den 7 December 1767 till Gustafs och Carlbergs Kop
parverks understöd förenämde ställe uplåtit Bruksarbetarne Johan
Randklef och Pär Bergström, att til ett och ett half Tunneland el
ler 1/4dels mantal innom 15ton frihetsår för Ifemmans skatte erläg
gande och 10 års eftergift för Boskaps penningarne uparbeta, med
förordnande tillika, att detta nybygge i Jordeböckerna må införas,
med annotation att år 1783 och framgent skatta samt att af raden
efter Böndernas åstundan äfven på desse nybyggare Transporteras i
från och med 1768.

36

Sedermera har Konungens Befallningshafvanden genom utslag den 7 December 1774 förordna,dt att Gustafs och Carlbergs kopparverks Interesenter bibehålles vid alla de lägenheter, som efter 1758 års utsyning Djupsjönäs nybygge underlagd, blifvit så länge och intil dess vid förestående afwittring derom närmare blifwer pröfvadt, och som Djupsjö Nybygge derigenom åtkommit ej allenast Tväråslåtterna, som varit nyttjade af Getarn Nybyggare i Alsens Sokn utan äfven åtskillige andre af Hofs och Landverks Fäbodelägare återvundna lägenheter, så har ifrån ofwan skrefne Resolutions dato Djupsjö nybyggare för desse lägenheter betalt och ännu betalar 2 lisspund smör i afrad; utom Räntan efter 1‑'2 Tunnelands skatt i Höglofl. Kongl. Kamar Collegie utslag och den 15 April 1790 fastställa i alla delar föregående Konungens Befallnings hafvandes utslag, med tillägg, att Hofs, Bergs, Östbackens och Landverks Ifemmans åboer må vara obetagit, att i händelse de lagt styrka kunna det de ä den mark, som Djupsjö nybygge blifvit underlagdt användt någon kostnad på upodlingar, den de förmana böra återgäldas, därtill vara berättigad, samt tillika förklaradt, at samma nybygge likväl vid ordentlig skatt läggning icke finge tilläggas vidsträcktare mark och område, än som efter författningarne det samma bör tillkomma.

Den 27 Juni
Ankom på stället Inspectoren Högacktad Iferr Nils Gust. Ros, som uptedde en af Iferr Bergshauptman Pohlheimer författad skrifvelse ord ifrån ord, så lydande;
Som jag fådt förnimma att angränsande fäbodelägare till Djup‑
sjö Afrads land, tillhörigt kopparverket, ännu så väl på detta
Djupsjö som andre tillydande lägenheter, såsom Tväräslåtter, Kä
lapanruen m.m. innom Djupsjö område och gränsar belägne begära
skattläggning, så protesterar underteknad enligt fullmagt emot
någon intenderad skattläggning, som kunde hända kopparverket till
förfång i förmågo af Bergverkets privilegier, samt anhålles af
vederbörande Reqvirenter till förrättningen Bevis, att sådan an
mälan skjedt.	Semlan den 25 Juni 1805
		A. Pohlhejmer
Sedan föregående blifvit upläst yrkade och påstod Iferr Inspectör Ros tillika, att Landtmätaren ville uphöra med vidare affattning och undersökning af Djupsjö Afradsland så länge och intil dess Verkets frihets år tilända lupit, och hvarförinnan någon skatt

37

och Djupsjö Nybygge, såsom verkets tillhörig ägendom ej borde utgöras; men som af föregående protocoll den 19 i denne månad, ej allenast Herr Inspector Noreus, i egenskap af verkets fullmägtig utan och Nybyggets innehafvaren Enkan Agneta Olofsdotter, genom Mårten Andersson närvarande tilkjenna gifvit och erkänt at berörde Djupsjö Nybygge, Hade med Hof och Piktjerns fäbodelägare skog och ägorutan skilnad sammanblandade och afrad lands Interessenterna tillika yrkade fortsättning af landets afmätning och undersök. g kunde Embetsmännen till följe af så väl åberopade förordnan‑
nin
den, som i anseende til anförde skjäl ej annat, än fortsätta åter
stående affattning, gradering och Taxering af hela samfälligheten.
Hvarefter och sedan vederbörande inhämtadt Embetsmännens yttrande heruti; androg ytterligare bemälte Inspector, att Djupsjö il Nybygge i anledning af ofvan åberopade konungens Höga Befallnings hafvandes utslager under den 7 december 1767 och den 7 december 1774 böra bibehålles vid alla de ägor och nyttningar nybygget af fordna innehaft och nyttjat, uttan minsta intrång eller förfördelande af Hofs och Piktjerns fäbodelägare, hvilka deremot begärde och yrkade att sedan Djupsjö nybygge enligt Högl Kungl Kammar Collegie utslag under 15 April 1790, efter författningarne undfådt af samfälligheten ägor och utrymme i skog och mark, som detsamma efter lk Tunnelands skatt eller 1/4 mantal kan tillkomma, den öfriga marken och ägorna mätte förunnas dem, emot den skatt och rånta, som derefter pröfvas böra utgå. Sedan vederbörande på tilfrågan ej hade vidare at anföra, fortsatte uti kronofullmägtiges och parters närvaro återstående affattning af Landet, samt derefter gradering och taxering, hvilka förmåner och nyttningar uti efter följande Charta Beskrifning finnes uptagna, kommandes derefter Landets fördelning emellan Djupsjön å ena, som Hofs och Piktjerns fäbodelägare å andra sidan att verkställas, på sätt ett vid delen förvarad Delnings Instrument, och de på Chartan der efter updragne skillji Linier utvisar. Ähr och Dagar som förr skrifvit stå. På Embetets Vägnar Karl Sunding genom Magn. Ängman

38

	Tab.7 "se Tab.l"
B3 Esten Edberg f.5‑6‑1757 Var skräddare och torpare
g.1‑1‑1786 Brita Andersdotter f.5‑12‑1756 i Kall d.9‑10‑1841 i Ärt
Barn:Cl Anna Stina Estensdotter f.28‑10‑1786 d.1‑12‑1873	Tab.,
	C2 Anders Estensson f.12‑12‑1789 d.4‑9‑1816 og i Edsåsen
Brita var dotter till Anders Ingelström och Märet Svensdotter.
Brita gifte om sig den
15‑7‑1792 med Anders Andersson Rönberg f.
Inga barn
Medelst kjöpebref af denna dag som ock med ingifwa, Rätten upläses och erkändt blifwit, har Skräddaren Esten Edberg af sin broder Per Olofsson Edberg i Edsäsen för Tretio åtta Rdr 16 Spec kjöpt en torplegenhet under Skattehemmanet No 1 i Edsäsen, Böle kallad, med de ägors tillhörigheter som afhandlat. Skriften innehåller hwarvid kjöparen äfwen utfäst at äga gjöra fyra dagswärken til förmåns ägaren dock de fem första åren derifrån undantagna. Uppå borde torplägenhet erhöll Esten Edberg efter börjar med första upbudet, med föresedda at Torpägaren ej få framtiden skingras ifrån deras rästa bostad.

Den 24 October 1811
S.d. Drängen Anders Estensson i Lund hade till detta ting instämt sin förre förmyndare Bonden Jon Petersson i Edsåsen med påstående, at honom måtte åläggas visa redo för förmynderskapet. Wid uprop af målet förekommo parterne personligen, käranden i Rättegången biträdd af Capitainen Wäladle Herr Daniel Fredric Borin, anmälande Jon Pehrsson, at han af sin företrädare i förmynderskapet Pehr Olofsson Edberg i Hålland sökt redovisning för kärandens och hans systers Anna Christinas arf samt äfven vunnit Härads Rättens Utslag den 28de MartU sistlidne år å Pehr Olofsson Edberg at, jämte aflemnad räkning, tillställa Jon Pehrsson alla förmynderskapet rörande handlingar, men i anseende därtill, at Edberg kort därpå aflidit, icke ärhållit någre flere handlingar, än et utdrag af denne Råtts dombok för den 1 October 1792, rörande skedd afwittring emellan de omyndiga och deras mor Brita Andersdotter samt stjuffadern Anders Andersson såsom ock en skuldsedel å 41 Rd 32 Specie af Pehr Jönsson i Edsåsen, hvilket penningebelopp Svaranden efter stämning till detta Ting utfordrat, i ändamål at för medlen visa redo och räkning.

39

Ä kärande sidan yrkades, at Jon Pehrsson, hvars åliggande det varit at i sin företrädares Sterbhus söka a 11 laglig reda för ifrågavarande arf och förmynderskap, måtte utan afseende derå om han någon sådan vunnit, ansvara för hvad myndlingarne tillkommit, äfvensom för det, at deras fader Esten Edberg tillhörigt Torp skall obehörigen blifvit försäldt, hvaremot Svaranden trodde, at han som ej hade försummat sin plickt at söka reda af företrädaren men ej fått mottaga vidare medel eller handlingar än ofvanberördt är, icke kunde till någon större ansvars skyldighet förbindes. Parterne tillsades at under Tinget afvagta.
Utslag
Som den 26te October afkunnades. Enligt 23 Cap 4§ ärfda Balken
pröfvar Härads Rätten rättvist ålägga Svaranden Jon Pehrsson, at
inom En månad härefter tillställa Käranden ordentlig räkning öf
ver hans arf gods, beledsagad med alla därtill hörande handlingar
jämte de arfvemedel som Anders Estensson tillkommer; hvarefter kä
randen äger at, innom Natt och år, däremot göra anmärkningar och
i laga ordning anställa klander såsom ock utföra den talan i af
seende ä förmyndare förvaltningen, hvartill han i öfrigt kan fin
na sig befogad.
Företogs det af Bonden Jon Pehrsson i Edsåsen såsom tillförordnat
Laga förmyndare för afledne Torparen Esten Edbergs barn, emot sin
företrädare i förmynderskapet Inhysesmannen Pehr Olofsson Edberg
i Håland instämde mål angående redogörelse för Barnens arf hand
lingarnas aflämnande och resterande medlens utbetalande. Och in
stälte sig käranden, men Svaranden war förfallolös bårta, ehuru
Lagligen stämd, enligt hwad Nämndemannen Sven Ilenricsson i Edså
sen intygade.
Käranden sade sig icke hafwa af Pehr utbekommit andra handlingar
som kunde urreda arfwets rätta belopp, än följande otydliga så
kallade förmyndare räkning. Och som käranden icke kunde profva
räkningens riktighet förr än han fingo de handlingar, hwarpä den
summa sig grundar, så påstod han att käranden måtte åläggas från
sig lämna alla till förmynderskapet hörande papper. Och blef ef
ter honom lämnadt afträde.
Beslut
Svaranden Pehr Olofsson som ifrån tinget förfullolös uteblifvit kommer jemligt 12 Cap 2§ R B att derföre 32 Rdr Banko; Och pröfwar härads rätten med stöd af 23 Cap 2§ A B i rättwist åläggas Pehr Olofsson, att inom twenne månader eller 60 dagar efter af detta Utslag erhåller bewislig del, wid 10 Rdr wite från sig

40

lämna och käranden, emot qvitto tillställa alla de handlingar, som angå förmynderskapet samt utwisa hwad och huru mycket Barnen ärft, derefter Jon Persson äger granska allt sammans, och derest något förekommen som rättelse fordrar bör han deröfwer små anmärkningar och sluteliga påstående skrifteligen författa, och tillhörande råttenå nästa ting och andra rättegångsdagen ingifwa, dervid Pehr Olofsson, wid ofvannämde wite, skall sjelf eller genom ombud sig inställa: Wiljandes IIR derefter Laga och beskaffenheten likmätigt utlåtande meddela; Skulle inga anmärkningar å kärande sidan uppå, bör sådant Wittne tillkännagifvas; hwilket för Jon Persson, inkallad, afträda. Upprättadt förmyndare rekning för förnyat angående det förmyndarskap han har om och nu tilstält deras tilltro som de förmyndare Pehr Olofsson Edberg i Edsåsen och för aflidne Esten Edberg barn, sonen Anders och dotter Anna Stina. I Edsåsen utreknat til 20 februari 1808.
	Debet
20‑2‑1783 Ilar influtit och blef utsatt på Intresse twå tredjedelar
af kjöpesumman för torpet Böle i Edsåsen inlupen ränta til 1802
den 20 december som gör nio år efter 5 procent				10 Rd
20‑2‑1802 Äter utsatt på Intresse ofwan nämnda förmyndare, En
behållen summa					32 Rd
Intresset från den 20 februari 1802 til den 20de februari
1808 för åtta år efter 5 procent			41.20 Rd
	Contant
1791 1/10 Inlöst förmyndare Protocollet			12.10
ett förenings Protocoll				8.10
Carta							10
njuta tillbaka 10 års ränta			11.3.33,9
Betalt til Jon Hindricsson i Hållan för hållan action
på torpet					16.
ränta til 1802						8.
mitt besvär en dag wid auction kostnad til Dufved och				4
upvaktning wid auction
teckningen i torpet Edsåsen
saldo behållen Egendom	32.17.11
		Pehr Olofsson Edberg
	Conto
1807 På modren begäran warit i Dufved at efterhöra af 2ne dagar
1 808 20/2 saldo min gälld 41.4.11
	Pehr Olofsson Edberg